5.+Politisk+nasjonsbygging.+Embla+Synne+Stian+Marie+S

= = =__Norsk- politisk nasjonsbygging__= = =

Norge var fra 1319- 1905 vekselvis i union med [|Sverige] og[| Danmark]. Dette tilsier 586 år der Norge lot seg styre under andre land. Ideene om at Norge skulle bli en egen nasjon begynte for fullt allerede på slutten av 1700-tallet. Jakten på det som var typisk og særegent norsk var den gangen et viktig element for å sette i gang prosessene, som skulle vise seg å samle Norge til en nasjon. Et av elementene i denne prosessen var politikk.

**Union med Danmark**
toc Gjennom hele unionstiden med Danmark hadde Norge status som kongerike. Dette skjedde til tross for at [|kong Christian 3.] av Danmark i 1536 skrev under på et dokument som bestemte at Norge skulle opphøre som kongerike. Noe slikt skjedde aldri, men det norske kongeriket måtte finne seg i å være i posisjon under det danske styret. Dette ble frontet da kong Christian 3. avskaffet det norske riksrådet, slik at det ikke lenger var noen norske sentrale maktpersoner å forholde seg til. Fra 1536-1660 var den danske kronen overordnet den norske, slik at Norge ble oppfattet som en uselvstendig stat. Likevel blei de to landene regnet som to forskjellige riker, og dansker og nordmenn som to forskjellige folkeslag.

**Norges status blir offisielt lik med Danmarks**
I 1660 blei [|eneveldet] innført. Dette medførte at Norges offisielle status kom opp på nivå med Danmarks, og de to landene ble omtalt som tvillingrikene. Trass i den offisielle situasjonen, var Danmark fremdeles den dominerende parten. Deler av dette kan forklares ved at den danske kongen gjennomførte en omfattende sentralisering til København, altså Danmark.

**Norge vil danne egen nasjon**
På midten av 1700-tallet ble det mer og mer tydelig at nordmennene ville skape sin egen nasjon. De ville fremme norsk historie, natur, bondefrihet, stor handel, skipsfart osv. De hentet mye inspirasjon fra vikingtiden og tiden som blir definert som [|den norske storhetstiden] rundt 1200-tallet. Kongen i København begynte i denne situasjonen å behandle nordmennene med økende varsomhet, også fordi svenskene prøvde å få nordmennene til å gå over til svensk styre.

**Unionstiden med Danmark oppløses**
I 1814 gikk Norge ut av unionmed Danmark. Dette skjedde fordi Danmark under[| Napoleonskrigene] hadde alliert seg med Frankrike. Under disse krigene var Danmarks alliansepartner den tapende parten. Derfor måtte landet overgi Norge til Sverige, som hadde alliert seg med den vinnende parten. I et forsøk på å få kontroll over sitt eget land, samlet den [|norske riksforsamlingen] seg. Denne besto av utpekte representanter fra hele Norge og samlingen fant sted i[| Eidsvoll]. Riksforsamlingen viste tidlig delte meninger om et selvstendig Norge ville lønne seg eller ei. Selvstendighetspartiet, som også ble kalt danskepartiet ønsket et selvstendig Norge, med danske [|Christian Fredrik] som norsk konge. Unionspartiet, som også ble kalt Svenskepartiet, trodde derimot ikke at Norge kunne bli selvstendig. De trodde på en løs union med Sverige, i tillegg til at de var skeptisk til å velge den danske prinsen, Kristian Fredrik, fordi dette kunne bringe Norge under Danmark igjen i fremtiden. De motstridende partiene hadde likevel en stor enighet om de fleste andre store spørsmålene. Derfor kom de den[| 17. mai i 1814], til enighet om den[| norske grunnloven] og Christian Fredrik ble konge. == ==

**Unionstiden med Sverige**
I juli samme år troppet Sverige opp i Norge for å ta styringen, slik de hadde blitt lovt som seiersgave. Etter to uker måtte Norge gi tapt og gå inn i forhandlinger med Sverige, noe som endte med en union. Unionen mellom Sverige og Norge førte til at de to statene fikk en felles konge. I begynnelsen av denne uniontiden hadde Norge en svært dårlig økonomi. Den norske staten klarte likevel å innføre en rekke egne institusjoner, som for eksempel [|storting],[| regjering,] [|høyesterett]og [|statsadministrasjon]. Landet startet også innføringen av egne lover, deriblant fastskoleloven, som gjorde at barn som bodde på landet fikk gå på skole hele året, ikke bare i perioder. Norge kom da inne i en stigende periode. Svenskekongen svarte på dette med å prøve å svekke den norske grunnloven, noe han ikke klarte. Rundt 1830 skulle den norske økonomien forbedre seg, og de økonomiske forholdene I Norge ble stabile. Samtidig ble det satt i gang et storstilt arbeid med å binde landet sammen med veier, telegrafer, jernbaner og dampskipruter. Dette betyr at selv om Norge var i union med Sverige ble det mer selvstendig og egenrådig enn noen sinne.

Da[| kong Oscar 2.]( svenskekongen som regjerte i både Sverige og Norge) ville innføre en grunnlovsendring, gikk stortinget til [|riksrett]ssak mot regjeringen. Denne grunnlovendringen handlet nemlig om at statsrådene skulle miste sin tilgang til stortinget. Stortinget mente at regjeringen forsøkte å skade landet, og vant saken da regjeringen ble dømt. Regjeringen måtte som følge av dette gå av. [|Johan Sverdrup] fra Venstre dannet da en ny regjering. Dette medførte at [|parlamentarismen] ble innført og kongens makt ble begrenset. Etter har det derfor vert lovsatt at ingen regjering kan blir sittende med et stortingsflertall mot seg.

==Uroligheter og konflikter mellom konge og regjering == Gjennom en årrekke var det uenigheter mellom de sittende regjeringene og Oscar 2. Uenighetene dreide seg om at regjeringene ville ha større innflytelse både innenlands og utenlands. Mens Oscar 2. ville fronte Norge og Sverige som ett, ville stortinget og regjeringen fronte landene separat. Derfor vedtok stortinget, med[| Christian Michelsen] i spissen, 7. juni 1905 at unionen med Sverige var oppløst. I forbindelse med dette ble det også gjennomført en folkeavstemning som tydeliggjorde at norske innbyggere støttet dette. Kong Oscar tok dette svært tungt, og fryktet for sitt rykte i Europa.

**Norge blir selvstendig**
Christian Michelsen skjønte at Kong Oscar II var redd for å miste ansikt etter unionsoppløsningen. Derfor tilbydde han kongen det berømte «Bernadottetilbudet». Tilbudet innebar at Oscar II kunne velge en fra sin egen slekt til tittelen som konge i Norge. Dette ville vise Europa at Norge og Sverig ikke var kommet på feil fot. Oscar 2 svarte ikke på flere måneder, og Christian Michelsen og regjeringen begynte derfor letingen etter andre mulige kongeemner. For å unngå en mulig krig med Sverige kalte Michelsen derfor inn til møte mellom de to landene. De møtes i den svenske byen Karlstad. Avtalen som da ble til, kalles [|Karlstadkonvensjonen]. Karstadkonvensjonen beskriver Norge og Sverige som to individuelle land med uavhengige styrer. Den fastslår også at grensene mellom landene skal være fredelig og uten hindringer. Det norske stortinget hadde, i samband med Michelsen, sett seg ut den [|danske prinsen Car]l som Norges nye konge. Den danske prinsen krevde da[| en folkeavstemning før han sier ja] til Norges trone, for å finne ut om han var ønsket. Avstemningen viste med stort flertall at det var han. Prins Carl kom til Norge i 1905 som Kong Haakon 7. Norge var blitt selvstendig og nasjonsbyggingen, som mange hadde kjempet hardt for var ett faktum.

Da Kong Haakon VII ankom [|Kristiania] og hans kroning kan du se[| her.] media type="youtube" key="LUtiIMZIVOU" height="349" width="425"

ANDRE KILDER: Øystein Rian, forfatter og professor ved universitetet i Oslo. Fagområdene hans er: dansketiden (1500-1814), politisk historie, sosial historie og regional historie.

@http://no.wikipedia.org/wiki/Christian_Frederik @http://www.eidsvoll1814.no/?aid=9043793 @http://www.nrk.no/programmer/radio/norgesglasset/4942704.html @http://no.wikipedia.org/wiki/Karl_III_Johan @http://no.wikipedia.org/wiki/Lov_om_almueskolev%C3%A6senet_paa_landet @http://www.nrk.no/programmer/radio/norgesglasset/1.896717 @http://no.wikipedia.org/wiki/Norges_historie @http://no.wikipedia.org/wiki/Karlstadkonvensjonen @http://www.snl.no/Norge/TIDSROMMET_1815%E2%80%931905 @http://no.wikipedia.org/wiki/Christian_Michelsen @http://snl.no/unionsoppl%C3%B8sningen/Kronologi_over_de_viktigste_hendelsene_i_1905